- DEL 1 -
TIL ØEN
Kom, min skat.
Dygtig. Lidt til...
Dette er historien om min barndom.
I august 192 4 fødtes jeg, Janet Paterson Frame.
Min tvilling, som ikke engang fik noget navn, døde to uger senere.
-Seacliff. -Der kommer alle idioterne hen.
Gå væk fra vinduet.
Marjorie.
Betty.
Peter.
Olive.
-Billy Delaware! -Ja, frøken?
Hvad tygger du på?
Tyggegummi, frøken.
Hvor har du det fra?
Dids McIvor!
-Hvor fik du dit tyggegummi fra? -Af Jean Frame, frøken.
-Jean Frame! -Ja, frøken?
-Hvor fik du dit tyggegummi? -I Heaths butik, frøken.
Hvor fik du pengene fra? Spyt ud!
-Jeg fik dem af min far. -Hvor fik du pengene fra?
Min far gav mig dem.
Kom her.
Kom herop.
Sig mig, hvordan du fik pengene. Jeg vil høre sandheden.
-Min far gav mig dem. -Vend dig om mod tavlen.
Nu bliver du stående der, til du har fortalt mig sandheden.
Vend dig om, Jean Frame.
Er du parat til at fortælle sandheden?
Jeg stjal dem fra min fars lomme.
Gå ned og sæt dig.
Hun er en tyv.
Tyv...!
Vend...!
Vend!
Du skal vende dig samtidig med os.
Vend...!
Han har krampe, Curly!
-Hvad gør du? -Læg ham i badet!
-Curly, læg ham i badekarret! -Drengen havde bare mareridt.
-Hvorfor skal han i bad? -Det står i bogen!
Vågn op, dreng.
-Gå ind i seng igen. -Vågn op...!
Georgie Porgie, han er skør i hovedet.
Du skulle være på galeanstalt.
Stil op. Vær stille. De navne, doktoren råber op...
-Tom McKechnie, hører du efter? -Ja, frøken.
Når jeres navne bliver råbt op, træder I ud til siden.
Ivor Thomas.
Jenny McGill.
Jean Frame.
Nora Bone.
Forfærdelig familie.
I andre går ind, men vær stille.
På række...! Vær stille!
Følg med mig.
Se!
-Hvornår vaskede du dig sidst? -I går. Det gjorde jeg altså.
-Hvad vaskede du? -Hænderne.
Du er snavset i ørerne. Gentag det, du hører i røret. Højt.
29... 17... 16... 5.
Jeg kan kurere vorter.
Mit rigtige navn er ikke Poppy. Jeg hedder Marjorie.
-Hvad er dit rigtige navn? -Janet.
-Det er pænt. -Men jeg kaldes mest Jean.
-Eller Nini eller "Rødtop". -På grund af håret?
-Må jeg røre ved det? -Ja.
-Du må gerne røre ved mine ben. -Hvad er det der?
Det kommer der, når min far slår mig med livremmen.
Det føles mærkeligt, ikke?
Sig til klassen, at vi skal have negleinspektion.
Nu skal vi have negleinspektion. Hænderne på bordet.
-Udmærket. -Udmærket.
-Fint. -Dårligt...!
Modbydeligt. Frøken Frame, saml de ulydige børn sammen.
Meget dårligt!
-Sally Oates igen? -Ja, desværre, frøken Evans.
-Uartig pige. -Hent livremmen.
Uartig... meget uartig.
Det her er min yndlingsbog.
Du må gerne låne den.
"De 12 dansende prinsesser. En konge havde 12 smukke døtre-
-og når de skulle i seng, blev alle døre låst, men hver morgen-
-var deres sko slidt, som om de havde danset i dem hele natten."
"Ingen forstod, hvordan det var gået til, eller hvor de havde været."
-Mor siger, storken kommer med dem. -Nej, man skal bolle.
-Hvad er bolle? -Når en mand ligger på en kvinde...
...og stikker sit dyr ind i hende og kommer et kondom på-
-for at hun ikke skal blive gravid.
Som hjemmearbejde i dag skal I skrive et digt. Skriv det her af.
Når solen...
...går ned...
...og aftenen...
...er nær.
Det er den første sætning. Hvad er der? Jeg har kridt på mig...!
Har I skrevet det af? Godt.
-Hvad er det? -Et digt til skolen.
Læs det højt.
"Når solen går ned, og aftenen er nær, skygges himlen skær."
-Himlen "farves" skær. -Hvorfor det?
Visse ord hører sammen i poesi. Bølger "klukker", stjerner "glimter".
-Skriv "farves" i stedet. -Jeg kan godt lide "skygges".
Det lyder forkert. Himlen farves! Skriv "farves" i stedet.
Jean, kom herop. Læs med høj stemme.
"Når solen går ned, og aftenen er nær, skygges himlen skær."
"Når fuglen flyver hjem til sit bo, er det på tide at gå til ro."
"Haren mod sit hus ses springe, og i kirken høres klokken ringe."
"Når stjernerne blinker i det blå, så ved vi, vi skal i sengen gå."
Tak, Jean. Meget fint.
Er der flere, der vil læse?
-Hvordan har min lille pige det? -Hvad har du?
-Hvilken hånd? -Den...!
Den...!
-Begge...! -Begge?
Værsgo.
Du kan skrive flere digte i den.
Myrtle og Tom gjorde det ude i skoven i dag.
-Gjorde hvad? -Bollede.
Du må aldrig mere tale med Poppy eller nogen fra den familie.
Og hvad angår dig, Myrtle...! Hvor er livremmen?!
-Jeg må aldrig mere tale med dig. -Jeg må heller ikke tale med dig.
Her er din yndlingsbog.
-Pas på, der er dynamit dernede. -Tak. Næste.
-Pas på, der er dynamit dernede. -Næste.
-Avril Luxton...! -Tak. Næste.
Pas på, der er dynamit dernede.
Han må rejse til Australien.
-Pas på, der er dynamit dernede. -"Jeg mødte Søvnens Prins."
"Han vandrede i en dyb dal, et ensomt og forladt sted."
"Hans klæder var lavendelgrå, om panden sad en smuk krans."
Tillykke, Suzy.
Jean Frame.
Tillykke, Jean.
Meget fint, Jean.
Hvad er der i kuverten?
-Jeg kan gå gratis på Athenaeum. -Dygtig pige.
Hvad er Athenaeum?
Zane Grey...!
Vidunderligt, Nini.
De 12 dansende prinsesser.
"Tak for digtet Gylden Sommerfugl. Det bliver optaget som Ugens Digt."
"Men jeg gad vide, om krokusser, selv poetisk, drømmer om månen."
"Skriv igen i næste uge. Bryd dig ikke om min kritik. Dot."
-Du må ikke have dem på for far. -Han kan ikke hindre mig.
-Jeg skal være i studiet på slaget. -OK, chef.
-Henter Johnny dig? -Det regner jeg med.
"Sir Bedivere rejste sig og løb med lethed ned ad klipperne."
"Han fattede sværdet, svingede det og smed det væk."
"Bladet fik månelyset til at lyne, og det fløj rundt og rundt-
-ligesom nordlysets ild. Sådan flammede og faldt Excalibur."
"Men op af vandet steg en arm, så fløjlshvid og mystisk."
"Den tog fat i sværdet og løftede det tre gange-
-og trak ham ned i dybet."
Piger, den røde bog. Slå op på side 189.
Jeg er spanier og katolik. Hvad er I?
Min mor er med i Filadelfia. Hun elsker Kristus.
Nonnerne i min kirke er Kristi brude og bærer hans vielsesring.
-Skal jeg vise jer en spansk dans? -Ja, tak.
Olé!
Det her er dagligstuen.
-Må I gerne hoppe i sofaen? -Det der er den fine sofa.
Jeg skal konfirmeres. Jeg får en hel dragt i hvidt... også sko.
Jeg får et hvidt slør og en hvid bønnebog.
Isabel!
Vi plejer ikke at sidde herinde.
-Hun kalder et skrivebord "escritor". -"Escritoire".
Det kommer af det franske "skrive".
Olé!
-Hun har en flot buste. -Men hun går ikke perfekt.
Sexet...!
Sådan her svinger man.
Det så godt ud. En gang til.
-Godt. -Flotte ben.
Lidt mere til venstre. Nej, til den anden side.
-Curly, jeg skal ikke være med. -Er I klar?
-Alle siger... smil. -Smil.
Her er far...!
-Jean, man kan se en babs. -Væk med den der!
-Hvor er Myrtle? -Hun kom ikke med.
-Skal vi bade? -Jeg skal lave lektier.
Vi kan bade... og bagefter gå ind til byen og ser på fyrene.
-Hold op...! -Tager du med?
Jeg vil lave det her.
Tante Polly har syet to læg i den. Originalt.
-Vi bader. Du gider da ikke læse. -Jo.
Du er så kedelig.
Ingenting i dag, tak!
Ingenting i dag, tak.
Send pigen ud.
Jeg er læge. Deres datter Myrtle er druknet, mens hun badede.
Liget er blevet ført til lighuset.
Er der nogen, jeg skal kontakte for Dem?
Hun er blevet ført til lighuset.
Er det Myrtle?
Ja.
-Hvad kommer du i vandet? -Aspirin.
-Det får hende ikke tilbage. -Nej, men det er godt for blomsterne.
De måtte lave en ny arm til hende. Fotografen skar hende ud...
-...og gav hende en ny arm. -Det kan man slet ikke se.
-Rart, at De har sådan et nyt foto. -Ja.
"Pludselig blev hun taget af Døden. Han ventede ved reden."
Handler det om Myrtle?
"Hun kom aldrig tilbage, skønt jeg ledte overalt."
"Du kan vel give mig min ven tilbage. For jeg ser hende...
...hvor jeg end kigger hen."
-Hej, Jean! -Hej, Poppy.
-Jeg går på handelslinjen. -Ja.
Vi har stenografi og dobbeltbogføring.
-Kan du godt lide handelslinjen? -Ikke stenografi.
Vi læser "Til en nattergal." "Fugl, du fødtes ikke til at dø."
"Ingen sulten generation dig dårligt behandler."
"Din stemme høres i den mørke nat. I bækken løber uklart vand."
Vi skal kunne det udenad til på onsdag.
Jeg må gå.
Farvel.
Shirley?
Du er en drømmer. Altid langt væk i din fantasiverden.
du hellige kunst
i mange stunder af sorg
når livets hårde prøvelser tungt har trykket mit sind
Hendes far er død.
Kom så...!
Dygtig pige.
"Kære hr. Ardenue. Jeg græd i dag, da vi læste Sigøjnerstudenten."
"Han er mit forbillede. Jeg vil ikke være lærer."
"Jeg vil v ære poet."
Mor!
Jeg bløder mellem benene.
Tag nattøjet af. Du har sikkert også gennemblødt lagnet.
Man sætter en sikkerhedsnål i den ene ende og undertrøjen. Vend dig.
Mellem benene. Og så sætter man den anden ende fast bagtil.
-Først det og så rene underbukser. -Det vil kunne ses. Alle kan se det.
Vær glad, at du fik det som 15-årig og ikke 12-årig. Rene underbukser.
Som lektie fortsætter I arbejdet med projektet om fotosyntese.
Slut for i dag. Skynd jer, piger. Skub stolene ind.
-Synes du, vi skal... du ved. -Ja, lad os det.
Hej, Krølle.
-Du burde gøre noget ved håret. -Få det rettet ud.
Eller klippe det.
Eller komme olie i det.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Se.
Min bror siger, at Karl Marx er århundredets eneste rigtige tænker.
Fred Astaire og Gingers Roger er også personligheder.
Hvor mange gange skal jeg sige det. !
Han kan stoppe anfaldene, hvis han vil.
Reservekorporal Frame melder sig til tjeneste!
-Bruddie blev taget til hjemmeværnet. -Vi skal nok vise Hitler!
"Livet er skønt, Jasper. Dag og nat, begge skønne."
"Sol, måne, stjerner, bror. Også skønne."
"Vind over heden. Hvem vil dø?"
"Tre nederdele, tre bluser, en vinterkjole, en sommerkjole."
"En festkjole, to sweatere eller cardigans. Indesko, spadseresko."
-Plus undertøj og nattøj. -Jeg fandt bedstefars slåbrok.
to søstre i vores by følte sig bedrøvede som få
Hej, Jean. Jeg hørte, at det bliver lærerhøjskole for dig til efteråret.
-Jeg har ikke aflagt prøve endnu. -Det skal nok gå fint.
-Kan du lide musik? -Ja.
-Jeg kan godt lide Schubert. -Også min favorit. Så følelses fuldt.
Jeg går lidt rundt.
Arbejd ikke for hårdt. Hav det godt.
Glem ikke at skrive.
- DEL 2 - EN ENGEL VED MIT BORD
Prospero: Min raske ånd! Den slange kunne gøre alle gale.
Ariel: Den sjæl findes ej, som aldrig har følt en snert af dårens feber.
Shakespeare: STORMEN
George? Jean er her for at besøge dig.
-Hej, onkel George. -Så det er dig, der vil være lærer?
Den første i familien.
Du fryser...!
Hej, Krølle.
-Det er sjovt her, ikke? -Jeg går også på universitetskurser.
Du må gerne spise sammen med mig i det lille værelse.
Tak, tante... men jeg skal læse, mens jeg spiser.
I vegetarer spiser som fugle.
-Har du noget, der skal brændes? -Nej tak, tante.
"Kunne jeg blot, skabt som dem af Eros og aske-
-dømt til samme sorg og forvisning-
-vise en beslutsom glød."
Det er Afrika...!
-Det der ligner... -Det er fallisk.
-Hvad er "fallisk"? -Af "phallus". Penis, på latin.
Se, du har falliske knæ...!
-I skal læse Freud på college. -Jeg længes e fter det.
-Så bliver jeg ensom. -Lille stakkel.
-Du kan få Jack, når jeg er rejst. -Vi drikker ka ffe i foreningen.
l skulle bare se mr Forrest. Han er psykologilektor.
Han er så lækker.
Som Ashley i Borte med Blæsten...!
-Det her er ikke til at dele. -Der er plads nok.
For dværge?
-Kom her og prøv. -Hun må være vanvittig.
-Jeg fortæller det til mor. -Sig ikke noget.
-Vi betaler jo. -Ikke ret meget.
Isabel, jeg beder dig...!
Hun vandt dem i dansekonkurrencer.
De er ikke engang lukket op.
-Vi åbner en. -Nej...!
Hun lægger ikke mærke til det.
-Vi kunne jo prøve en. -Ja, det gør vi. Hjælp mig.
Hej, lille mis.
Du kan vælge først.
De smager slet ikke gammelt.
Prøv du en.
-Jeg burde ikke gøre det. -Det ved jeg godt. Tag en.
Steve vil have, at vi gør det rigtigt.
Det var tæt på i aften.
Vi afbrød i sidste øjeblik.
Det her er det rene gravkapel.
-Hvad med din opgave? -Jeg laver den i morgen i foreningen.
Hvorfor går du aldrig derhen?
Hvor går du hen?
For genert til at omgås de andre. For bange til at gå i foreningen.
Jeg blev mere og mere ensom.
Min eneste romance var i poesien og litteraturen.
Goddag.
-Jeg var ved at gå, mr Forrest. -Det er ikke forbudt at spise her.
Men det lugter jo lidt.
-Hvad laver han med al den salve? -Han smører måske sit dyr ind.
Tante smører den måske ind for ham.
-Hvad var det? -Tante...!
Skynd dig!
Hurtigt. Hun kommer!
Elendige løgnere! Tyve!
At lyve sådan for jeres forældre. At stjæle mine præmier.
I onde piger!
Vent!
Kom, Siggy!
Willow glen lå oppe på en bakke. Det havde tilhørt mange fattige.
Nu var det vores første, eget hus.
Så er vi der.
-De opdagede det, mor. -Nu ikke igen.
-Epilepsi er ikke noget skamfuldt. -Han bliver fyret efter to dage.
Hold så op.
Håbløst...!
-Kom ud og sid i solen. -En dag gør jeg det.
-Hvorfor ikke nu? -Jeg har så meget at lave.
Der er ingen, der forlanger, du skal være en arbejdshest.
Jeg var bekymret for næste termin. For tøj, penge og bolig...</i
...nu, da Isabel flyttede ind hos venner.
Hvad med lidt Tjajkovskij?
Eunice og Mary, hvad synes I om mine sokker?
-Alle tiders. -Usædvanlige.
Jeg elsker det her...!
Miss Frame?
Der er De jo... Kommer De ind og drikker morgente?
-Nej, jeg har lidt travlt. -Vi ser aldrig noget til Dem.
I morgen, måske.
De har gjort rummet fint!
Her stod jeg altså. Ansigt til ansigt med fremtiden.
Forladt af Isabel. Jeg lod, som om jeg ikke var ensom-
-og at lærerjobbet var min højeste drøm.
Izzy!
Har du hørt om bomben? De har kastet en over Japan!
-Den dræbte millioner af japanere. -Har vi vundet krigen?
Kommer du?
Vi har en betydnings fuld gæst i dag. Sig godmorgen til inspektør Niles.
-Godmorgen, mr Niles. -Godmorgen, børn.
Hvordan går det? Jeg sætter mig længst bagtil.
-Vil De undskylde mig et øjeblik? -Selvfølgelig, miss Frame.
Hvordan med lærerjobbet?
Jeg har opgivet det. Jeg fik en lægeerklæring.
Du har jo altid villet være lærer.
-Jeg vil være forfatter. -Hvordan vil du tjene penge?
-Hvad skal du leve af? -Jeg arbejder her i køkkenet.
-Jeg fortsætter psykologikurset. -Og stipendiet?
Og mor og far?
Ufatteligt.
Jeg kunne godt lide din selvbiografi. Den er meget flydende.
De andres var så stive. Du har talent for at skrive.
-Jeg har fået trykt en novelle. -Så tog jeg altså ikke fejl.
Det var vel svært at tage alle de piller?
Nej, jeg slugte dem med vand. De gled lige ned.
"Du har talent for at skrive."
Janet? Tre herrer fra universitetet er her og spørger efter dig.
-Hej, Janet. -Hej.
Mr Forrest fortalte, De ikke har haft det så godt i den senere tid.
Vi tænkte, at De måske behøvede lidt hvile.
-Nej, jeg har det fint nu. -Det skulle ikke være i lang tid.
De skulle bare hvile Dem lidt, og vi kunne se efter Dem.
-Jamen jeg har det fint. -John vil besøge Dem.
-På hospitalet? -Vi mener, det ville være bedst.
-Mener De det? -Ja.
PSYKIATRlSK AFDELING
Nini, kom nu.
-Jeg kan ikke tage hjem. -Du kan ikke blive her.
-Det vil jeg heller ikke. -Hvor skal du så tage hen?
Det bliver rart for dig at komme hjem.
Gå jeres vej!
-Hun plejer at være så glad. -Gå væk!
Hun behøver måske mere hvile.
-Jeg havde en hund... -...og den hed...
Prik.
-Jeg har skizofreni. -Hvad er det?
"Dementia praecox eller skizofreni. Gradvis mentalt forfald. Uhelbredelig.
Janet, jeg talte med dr. Chandler i Christchurch.
Hun er interesseret i dig. Du ville sikkert kunne lide hende.
-Burde jeg opsøge hende? -Ja.
Jeg viste Denis Glover dine digte Han var imponeret.
Når jeg tænker på dig, tænker jeg på Van Gogh, Hugo Wolf...
Mange kunstnere har lidt af skizofreni.
Bruddie...
Du burde rejse, Nini. Ikke jeg.
Det kan jeg ikke.
Du er den bedste.
Hvem, der end rejser, må sørge for, at mor får det godt.
-Det er mest mine penge. -Nej, Janets.
-Jeg har arbejdet for dem. -Jeg tjener mere end du.
-Ak, jeg ved snart ikke... -Hvad ved du ikke?
-Læg fødderne op. -Jeg sidder fint.
Du har ferie, mor. Slap nu af.
Stakkels gamle travere...!
Det er til mig!
Det er Isabel. Hun er druknet.
For at hun ikke skal lugte.
-Dit hår er blevet hvidt. -Curly, det er den anden, som...!
Vi ved ikke, hvad vi skal sige. Ring, hvis I får brug for hjælp.
Kommer Janet ind?
Hvorfor kommer du ikke ind, Nini?
Jeg trøstede mig ved at skrive. Hjemme kunne jeg ikke blive.
Mine dårlige tænder var et mareridt, der forfulgte mig.
Hej! Kom ind.
-Jeg hedder Janet Frame. -John Forrest skrev til mig om Dem.
-Vil De hjælpe mig med mine tænder? -Tænder? Jeg er ikke rigtig med.
-Jamen dog! De må vist trækkes ud. -Vil De gå med mig?
Ja, det kan jeg vel.
Bagefter synes jeg, De skal tage ind på Sunnyside-hospitalet.
De har en ny behandling, der ser ud til at hjælpe.
-Kan det helbredes? -Måske med den ny behandling.
Sygeplejerske!
Du er ny her, ikke?
-Læg dig ned. Hvor er dine tænder? -De er trukket ud.
Du har vel ikke spist?
Hovsa!
Godmorgen. Vi gør, som vi plejer.
Luk øjnene. Er De klar, doktor?
I løbet af de næste otte år fik jeg over 200 elektrochok.
Hvert eneste var lige så angstfyldt som en henrettelse.
-Skynd dig. -Jeg kan ikke, når de kigger.
Der er ingen, der kigger. Sæt dig.
Frøken Læsehest!
-Dine bøger. -Flot klaret, Janet.
De har udgivet dem.
-Hvor er fotografiet af mig? -Det er ikke det vigtigste.
-Hvor er fotografiet af mig? -Hovedsagen er, at du er forfatteren.
Hvad skal jeg?
Signere her... på den første side.
Skal man det?
Godt. Næste.
En dag bliver de en formue værd, Janet.
Sid ned.
Vi vil foretage en ny operation.
-Hvilken operation? -Leukotomi.
Der er intet at være bange for. Det vil være godt for dig.
-Behøver jeg det? -Vi må tænke på dit bedste.
Din mor er gået med til det.
Hvad tror du? Tror du, de kommer ud?
Er man først her, kommer man aldrig ud.
Frygt ej længere...
...solens varme...
...eller vinterstormenes...
...rasen.
-Hej. Det er Janet, ikke? -Hvad tror doktoren?
-Om prisen? -Om leukotomien.
Du har fået Hubert Church-prisen for novellesamlingen Lagunen.
-Skal jeg ikke opereres? -Nej.
Du bør blive her, til du har hvilet dig og er blevet stærkere.
Bagefter kan du tage hjem.
Seacliff station, tak.
Nu rejser du aldrig mere hjemme fra.
OK, chef.
-Aldrig mere galeanstalten. -Og alle idioterne?
Far, det er mit private hvilehjem, du taler om.
Hvorfor spiser du ikke sammen med os?
Hvorfor bor du ikke i dit eget hus?
Har du nogen børn?
Kom, drenge. Lad nu moster være i fred.
Forfatteren Frank Sargason bor her.
Han besøgte mig, fordi jeg er din søster. Han inviterede dig.
-Nu, måske? -Jeg kender ham ikke.
Han er ikke hjemme.
Er De Janet Frame? Kom indenfor!
Vi kommer tilbage.
De kan jo bo her. Der er seng og skrivebord ude i skuret.
Man kan ikke skrive i en forstad blandt bleskiftende spidsborgere.
-Jeg må finde et arbejde. -Hvorfor det? De er forfatter.
-Jeg får ingen invalidepension. -Jaså?
Det må De da få efter alle de år på hospitalet.
En af mine gode venner er læge. Han ordner pensionen til Dem.
Kom og se.
"Vi skammede os over at have set tante Nettie "lægge" ansigt."
"For hende var det endnu værre, for nu...
...vidste vi, at hun havde et andet ansigt og et andet smil."
"Vi greb hende i det som en tyv. Og hun rødmede."
Ikke dårligt. Lidt Dylan Thomas-agtigt.
Bliv ikke ked af det, hvis det kommer retur. Det er kun første forsøg.
Der er altid andre forlæggere.
Ung kvinde med grammofon.
Jeg tog nogle plader med.
-Vil du hælde op, Frank? -"Vi nærede hjertet med drømme."
"Hjertet blev hårdt og mere ægte i sin fjendskab end i sin kærlighed."
"Kom, honningbi, byg dit bo i reden, som stæren forlod."
Vidunderligt.
-Jeg kender kun den tidlige Yeats. -"Betræd mine drømme varsomt."
-"Jeg begav mig ud i hasselskoven." -"Vi dansede over vandet."
"Verden rummer mere sorg, end du kan forstå."
Frank!
Efter første forsøg? Det er ufatteligt...!
Ikke alle er så heldige, ikke i første forsøg.
Tillykke.
Helt utroligt!
Næste skridt var indlysende. Jeg måtte udvide min erfaring.
Frank ordnede en ansøgning om et rejsestipendium til udlandet.
Hvis jeg blev, ville jeg aldrig få chancen igen.
Nå, så du rejser til England? Helt rigtigt, min pige.
Mr Frame.
Dette er Frank Sargason. Min far.
-De har en talentfuld datter. -Tak.
Farvel.
Bon voyage.
- DEL 3 - SENDEBUDDET FRA SPEJLBYEN
Rejs du bare til Frankrig, jeg er ligeglad... ha ha!
Robert Burns, DUNCAN GRAY
-Kan jeg hjælpe dig? -Nej, tak.
Goddag, jeg hedder Janet Frame. Jeg har bestilt værelse.
Nej, vi har ingen Frame.
-Jamen jeg skrev. -Vi har ikke fået noget brev.
-Jeg kommer fra New Zealand. -Vi har gæster fra hele verden.
-Har De ingen venner i London? -Ingen...!
Prøv KFUK.
EFTERLAD BADET I DEN STAND, DE SELV VIL FINDE DET
Du bliver her vel ikke vinteren over?
En kvinde døde af lungebetændelse i et af værelserne her.
Her boede en prins fra Europa sidste år.
Kald mig Patrick.
-Hvad skal du i London? -Jeg er her på forfatterstipendium.
Men jeg bliver ikke længe i London. Jeg vil til Spanien.
-Det er billigere der. -Du vil vel ikke rejse alene?
Det er farligt i udlandet. Jeg passer på dig her i London-
-men du må ikke rejse alene til kontinentet.
For resten... Har du ikke nogen kæreste?
-Nej, det har jeg ikke. -Pas på de sorte.
-De er overalt i London. -Man omtaler ikke folk ved hudfarve.
Bare vent og se...!
Værsgo.
Tak.
Det dufter godt. Det er paella, Jane.
-En spansk ret. -Jeg lærte at lave det i Spanien.
-Hvad lavede du der? -Jeg er kunstner.
Katie, skriv til Colin og sig, at Janet tager til Ibiza.
Colin er så rar. Han vil vise dig rundt ...og han er mægtig flot.
-Hvad skriver du? -Poesi... og noveller.
-Og jeg har skrevet en roman. -Har du fået udgivet noget?
-Novellerne er i en bog. -En bog?
-Du har udgivet en bog? -Fantastisk!
Jeg har ikke mødt nogen, der har fået en bog ud. En af os, altså.
-Det er bare på New Zealand. -Det er dog en bog.
-Hvilket forlag? -Caxton, for novellerne.
Og Pegasus, for romanen.
-Jeg har valgt mit forlag. -Ja, vi ved det. Faber & Faber.
-Du kom ikke hjem i nat. -Den sidste bus var gået.
Kom ind.
-Hvor overnattede du? -Hos nogle nye venner.
-Hvem? -Forfattere og malere.
-Kunstnere. -De er ikke noget for dig.
De dasker rundt uden at arbejde. Og deres moral...!
-De lever et sammenklumpet liv. -Jeg er også forfatter, Patrick.
Nu, ja... men efter Spanien skal du have et rigtigt arbejde.
Så skal vi planlægge fremtiden.
Det her er til dig.
rejs du bare til Frankrig
jeg er ligeglad... ha ha
Mine kufferter. Min bagage er her ikke.
Kufferterne er i Paris.
Kvitteringen gælder for opbevaring i Paris.
Kufferterne er i Paris.
-Colin? -Katie beskrev dit hår.
-Hvor er bagagen? -Jeg rejser let.
Det er ordnet. De har et værelse. Du ville blive et par dage, ikke?
Vi ses!
Du, som vækkedes ud af din drøm, det blå Middelhav, der det lå.
Også i drømmen gamle paladser og byer.
Tage og tinder spejledes i dets bølger.
En dag ville jeg gå rundt om havnen til den gamle by.
Til byen i havet.
Hej igen!
Min bagage er kommet. Den var gået med skib.
-Jeg har fundet et sted at bo. -Godt.
Med udsigt over vandet og byen. Over byen og vandet, mener jeg.
Farvel igen.
Det var hende, jeg hentede ved færgen. En af Katies venner.
Der findes så mærkværdige kvinder. Hun er så nervøs.
Min søster syede den til mig af et gardin.
Jeg blev accepteret, fordi jeg ikke var turist og ikke amerikaner.
Jeg var en dygtig "escritora", uden udenlandske venner.
Jeg følte mig skuffet og forrådt. Jeg troede, jeg havde lejet hele huset.
Jeg betragtede Ignacio Riquiera som mit. Jeg ville ikke dele det-
-med en udlænding, der talte engelsk.
-Hvor vekslede du dine penge? -Jeg vekslede i banken her.
Dem alle? Det skulle du ikke have gjort. Jeg veksler mine i Andorra.
-Der får man billige penge. -Billige penge?
En hundjævel?
Hun sover i hans seng.
Gudskelov, at du ikke er som hende.
Jeg ville eje de hemmeligheder, som en mand ønsker at opdage.
Men jeg havde lukket alle ind- og udgange-
-og jeg følte mig helt kønsløs.
Dette er mine venner. Dora og Bernard.
Bernard har fødselsdag. Vil du have et glas vin med os?
-Dora studerer i Paris. -Har du været der?
-Kun en dag. -Man har brug for mere tid i Paris.
-34 år på vej mod himlen. -Bland ikke himlen ind i det her.
Janet, hej...! Godmorgen.
-Hvordan går det? -Fint.
Byron?
Skal vi gå en tur?
Jeg kunne ikke arbejde i morges.
-Hvad arbejder du med? -Jeg er historieprofessor derhjemme.
Men egentlig er jeg digter.
Digter?
Du er jo en forfatter, der har fået udgivet noget.
-Hvad mener du om Auden? -Åh...
"Gå videre i nattens dyb..."
Og Kipling. Kan du "Gunga Din"?
-Nej. Hvad med Yeats? -Jah...
Men hvordan begynder "Gunga Din"? Den kan jeg.
-Jeg må gå. -Ja, ja...
Godmorgen.
Jeg tog lidt morgenmad med.
Lad mig først læse det her for dig. Jeg skrev det i morges.
Jeg er mest kreativ, når jeg lige er vågnet. Det er bare et udkast.
"Forår. Forår i al dets lethed. En lys, munter, kuppel-blå dag."
Jeg skrev først "tag-blå", men det ændrede jeg.
"Ohios hjertegribende højder, hvor mindet strækker sig milevidt."
"Foråret fornyer sit løfte som vort første sagte ord."
Lød det godt?
Det må være vidunderligt. Foråret i Ohio.
Kunne du lide "kuppel-blå"?
Smukt! Gør det en gang til.
-Amerikaneren... Er han rig? -Det ved jeg ikke. Måske.
Bernard, Dora kan kysse og lege stavleg samtidigt.
Hvis du synes, det er noget, så lad mig vise dig...
Min pige kan lege stavlegen fra New Zealand...
...og også drikke vin og kysse på en gang.
-Ikke dårligt, vel? -Du skal altid prale.
Du går altid for vidt. Væk med ham.
Jeg har ikke hørt din skrivemaskine i flere uger.
-Jeg holder en pause. -Jeg håber, du ved, hvad du gør.
Selvfølgelig gør jeg det.
Det er min sidste uge nu.
-Du vidste jo, at jeg skulle rejse. -Nej.
Jeg må hjem og forberede næste termin. Men jeg har ikke spor lyst.
Jeg gjorde mig ikke klart, det allerede var nu.
Hør her...
Jeg har haft en skøn sommer. Jeg mener det virkelig.
Jeg vil savne dig.
Francesca! Er señorita Janeta hjemme?
Janet?
Janet, er du der?
Min færge sejler klokken tolv.
Jeg vil gerne sige farvel.
Janeta?
Amerikanerne ødelægger alt. Til og med lyset.
Stor romance? Joda. Jeg havde mistanke om, at jeg var gravid.
Hvad har du i den?
Jeg har skaffet et værelse til dig ved siden af mit.
Vi har fået ny værtinde. Hun vil kaldes "Mor".
For resten... Du har vel stadig ingen kæreste?
Godt, kom. Jeg har sat over til te.
Bussen! For pokker...! Hvor er du?
Du skal ikke spilde tid på at skrive. Det giver ingen penge.
Det var godt nok i ferien, men ikke nu. Ikke som et fast arbejde.
-Hvad siger du til Peak Freans? -Peak Freans?
Du kan arbejde på kontoret der.
Selv om jeg ikke ville have barnet, forestillede jeg mig en dreng-
-med Bernards latter eller en pige med hans øjne.
Rart med lidt ældre ansøgere. Vi får så mange unge.
-Alvorlige sygdomme? -Nej.
-Operationer? -Nej.
-Psykiatrisk behandling? -Ja. Jeg var indlagt i nogen tid...
-...på New Zealand. -Hvor lang er "nogen tid"?
Otte år.
Hvor kan De overhovedet tænke på at blive sygeplejerske?
Hvilken diagnose fik De?
-Skizofreni. -Jeg beklager. Nej.
Det er udelukket.
KVINDELIG ARBEJDSKRAFT SØGES
Det føltes, som om alle sorger begyndte at komme op til overfladen.
Med rædsel og fortvivlelse søgte jeg svar på spørgsmålene om min fortid.
Jeg vidste, at selsmordstanker altid må tages alvorligt.
Sådanne tanker drev mig altid effektivt til handling.
Jeg blev indlagt på en åben afdeling.
Det blev konstateret, at jeg aldrig havde lidt af skizofreni.
Først føltes sandheden mere skræmmende end løgnen.
Hvordan kunne jeg nu bede om hjælp, hvis der ikke var noget galt med mig?
Dine problemer er et resultat af alle dine år på hospital.
Det tager sin tid at blive fri. Jeg er her for dig.
-En gang om ugen i starten. -En gang om ugen.
Skriv om din tid på hospital på New Zealand.
-Så vil fremtiden stå mere klart. -Jeg må finde et arbejde.
Du vil få penge fra det offentlige. Hvis man tvinger dig ud blandt folk...
...så nægter du bare.
Carol, en dværg...
...og Store Betty...
Carol, en dværg, og Store Betty var dagligstuens selvbestaltede ledere.
-Har du læst det? -Ja.
Jeg tror, det er godt, du får skrevet dig ud af det.
-Synes du om det som bog? -Jeg er ikke så litterær.
-Har du tænkt på at få en agent? -Jeg har allerede en.
-Jeg ville vise dig det først. -Godt.
Giv ham det nu og hør, hvad han siger.
STÆRK NY ROMAN
-Jeg skal til forlæggeren i morgen. -Skal jeg bestille tid hos frisøren?
Intet hjælper på mit hår. Jeg har prøvet.
De kan sikkert gøre noget ved det.
Deres bøger har fået fin kritik.
Men nu skal De skrive en bestseller.
Ved De, hvordan Wanda Lyons kommer kørende hertil? I en Rolls Royce.
Og De er en bedre forfatter end Wanda.
Bestseller... bestseller... Læs dem. Studer formen.
-Hvor bor De? -I Camberwell.
Det rene slum...! Jeg vil give Dem et tilbud.
-Jeg giver Dem en lejlighed. -Giver mig?
De skal skrive Deres næste bog der.
-Jeg må tænke over det. -Der er folk, som gerne vil møde Dem.
Og glem ikke... næste gang kommer De i en Rolls Royce.
De her passer sikkert. Pigen sørger for Deres våde tøj.
Jeg var vild med Deres sidste bog. Giv Dem nu bare god tid.
Janet Frame. Alan og Ruth Sillitoe.
Janet, værsgo at sætte Dem.
Jeg er vild med "Ansigter i vandet". Stærke sager. Og ægte.
Tak.
Jeg kunne også lide Deres bog "En terrænløbers ensomhed".
Det glæder mig.
-Værsgo. -Tak.
Janet bor i Knightsbridge-lejligheden, hvor hun skriver på sin nye bog.
Ja.
Ja, det gør jeg.
"Kære Janet. Gid, jeg kunne slippe for at meddele dig dette."
"Far er død. Han var på vej til arbejde, da han faldt sammen."
"Han døde senere på hospitalet."
"Stakkels far. Han passede ikke på sig selv, efter at mor døde."
"Huset er det rene forfald."
Miss Frame!
Ken Bowker fra lokalavisen. Må vi komme op?
Ja.
Undskyld, men vi ville komme før Dunedin-aviserne med det.
-Med hvad? -Deres historie.
Bøj i knæene.
Kan vi få et, hvor De sidder?
Sådan?
Mægtig fint.
Pamela, gå nu i seng.
-Kaffe? -Nej, tak.
-Vi ses i morgen. -Godnat.
Græsset, vinden, skoven og havet hvisker:
Stille, stille, stille...
Stille, stille, stille.
Græsset, vinden, skoven og havet hvisker:
Stille, stille... stille.